Rådgiver Trois log, stjernedato 44805,3. Min mor er om bord.
Jean-Luc, din labre mand. Du stod og tænkte på mig, ikke?
- Hold op med at tænke. Hun er her. - Det skal jeg love for.
Du er altid så alvorlig.
Lwaxana, jeg har ret travlt.
Du har altid travlt. Men aldrig med det rette.
Vi skal vist hente noget interessant her.
- Kaelon 2s førende forsker. - Jeg kender ikke til Kaelon 2.
Lwaxana, det her er en ret følsom situation.
Det er vores første kontakt med en tilbageholdende race.
- Det er en officiel modtagelse. - Jeg elsker diplomati.
Alle klæder sig så fint.
Aktivér, O'Brien.
Doktor Timicin. Jeg er kaptajn Jean-Luc Picard, dette er La Forge.
Undskyld. Jeg har aldrig været på et af Deres stjerneskibe før.
Nå, ja. Man hilser ved at trykke hånd.
Undskyld. Det er Lwaxana Troi fra Betazed. Hun er også gæst her.
Det femte hus' datter, bevarer af Rixx' hellige kalk.
Skal De noget i aften?
- Jeg ved ikke rigtig. - Vi har en hel del arbejde.
Han har aldrig været på et stjerneskib før.
Nogen må gøre ham tryg.
Mrs Troi er vist vores goodwill-ambassadør i dag.
Jeg står for underholdningen.
Den mand er ude at svømme.
Rummet, den yderste grænse.
Dette er stjerneskibet Enterprises rejser.
Dets fortsatte mission for at finde nye verdener.
Finde nyt liv og civilisationer.
Dristigt betræde ukendte områder.
Kaptajnens log, stjernedato 44805, 7:
Befolkningen på Kaelon 2 har længe prøvet at genoplive sin sol.
Forbundet har tilbudt at hjælpe med at løse problemet.
Vi har længe overvejet heliumfusioner-
- men først nu kan det lade sig gøre.
De modifikationer, De har lavet på torpedoerne, er imponerende.
Vi får se, om de virker i praksis.
Nu kan vi da prøve. Tænk, at der er en sol, der ligner vores.
En skam, at det tog os tre år at finde den.
Vi er ikke vant til kontakt med andre verdener. Vi beder ikke om hjælp.
Med Deres hjælp kan vi måske overleve.
Det har taget mig 40 år at udvikle programmet, der styrer torpedoerne.
Det har været hele mit liv.
Tak for denne mulighed.
Jeg vil finde en måde at genoplive vores sol på-
- inden jeg dør.
Mrs Troi, De må ikke være på broen.
- Hvad gør den lille knap, Woof? - Den afsender torpedoer, og...
- Jeg hedder Worf, ikke Woof. - Der er du. Jeg har ventet på dig.
- Dejligt at mødes igen. - Hvad vil du, mor?
Du ventede på mig.
Jeg må have lov at adsprede Dem.
Desværre skal jeg til teknikken nu.
Mrs Troi, jeg må bede Dem forlade broen.
Hvorfor? De andre må være her.
Vær nu sød, mor.
Tag det roligt. Vi taler sammen senere.
Tænk, at hun er gammel nok til at være Deres mor. Hun er så... livlig.
Temperaturen skal stabiliseres ved 220 millioner grader...
Nu er det nok. Her kommer redningen.
Doktor Timicin, fjern alt det rod.
- Dette rod, mrs Troi... - De har været her i flere timer.
Spiser I ikke, bliver I syge, og hvem har gavn af det?
Jeg har lavet en dejlig mantikisk paté. Homm anretter for os.
- Homm siger ikke meget. - Hvordan skulle han kunne det?
Den intellektuelle effektivitet svigter ved mangel på mad.
- Begynder De nu også? - Mrs Troi...
En pause er sikkert en god idé.
De to kan kalde mig mrs Troi. For dig er jeg Lwaxana.
Dæk bord, Homm.
Min datters stjerneskib kom forbi Betazed. Jeg tog med.
- Dæk otte. - Min datter er voksen og har en søn.
- Så er du gift. - Min kone døde for mange år siden.
Det forstår jeg ikke.
Jeres folk har vidst i generationer, at jeres sol dør.
- Hvorfor evakuerer I ikke planeten? - Den er vores hjem.
Den definerer os som folkeslag. Uden Kaelon 2 kan vi ikke eksistere.
- Så må I hellere ordne det. - Ja, med Forbundets hjælp.
Og Forbundet hjælper gerne til.
- Hvad med en godnatdrink? - Det lyder rart, men...
Min tjener sover ikke her.
Du er dejlig. Du får mig til at le.
Jeg ler ikke ad din invitation, jeg mener...
Sig bare ja. Jeg skal nok få dig til at le.
Bare jeg kunne. Men jeg må sige nej tak.
Godnat, Lwaxana.
Kaptajnens log, stjernedato 44807,5:
Vi er fremme ved Praxillussystemet -
- og skal prøve doktorens heliumtænding.
- Mor, hvor længe? - Brug telepati, når vi er alene.
Vi er ikke alene. Hvor længe varer det her? Du har valgt i 20 minutter.
Jeg klæder mig på for en mand. Det burde du prøve.
Kan Timicin mon lide grønt?
- Og du skal være telepatisk? - Telepati virker ikke på hans art.
Ellers er det en meget god art. Du skulle også prøve dem.
Du er ikke bare uforbederlig, du er også umættelig.
Jeg har konstateret, at der ikke er andre livsformer her.
- Rumfartøjer? - Ikke inden for sensorafstand.
- Picard her. La Forge, begynd. - Sidste kontrol. Niveau fem.
- Alle systemer fungerer. - Vi kan begynde.
- Godt. Worf? - Fotontorpedoer ladt.
Giv ild.
- Første salve er affyret. - Følger torpedoer. De er inde.
Anden salve er affyret.
- Torpedoerne er i stjernens midte. - Skærmene holder.
Antændingssekvens. Seks sekunder...
Fem sekunder, fire, tre... nu.
Chokbølge følger beregningerne. Gammastrålingen øges med 1.700%.
- Heliumfusionen øges. - Varme- og trykniveauer?
De er konstante. Tætheden er 1.100 gram per kubikcentimeter.
Temperaturen nærmer sig 60 millioner.
Den skal stabiliseres ved 220 millioner.
Trykbølgens overtoner spreder sig. Temperaturen øges til 81 millioner.
Den stiger stadig. Temperaturen er 90 millioner.
Nu er den 110 millioner. Det ser godt ud.
- 137... - Stråling og tryk er stabile.
Temperaturen er 170 millioner grader.
- 190. Og nu 200. - Det virker.
207 og stigende.
219 og 20. 220.
Der bliver den. Det ser ud til, at vi kan sige til lykke.
- Data? - Turbulensen er korrekt.
222...
Temperaturen stiger igen. 230 millioner grader.
Den stiger stadig. 251.
- Den øges for hurtigt. Ustabilt. - Vi må væk herfra.
Warp to, nu!
Jeg er ked af det.
Kaptajn Picard. Jeg takker Dem og Deres besætning.
Jeg er meget taknemlig.
Fændrik, læg kursen mod Kaelon 2. Warp fem.
Jeg beklager, Timicin.
Jeg fik sådan en opkaldt efter mig engang.
En ung astronom fra Rigel 4.
Dengang strålede jeg meget godt selv.
Jeg fiskede efter en kompliment. Du skal sige, at jeg stadig stråler.
- Jeg er vist ikke til nogen hjælp. - Jeg er ikke godt selskab lige nu.
Pyt med det. Jeg kan tale for os begge.
- Du får lov at være i fred. - Nej. Bliv.
Jeg ville virkelig ønske, vi havde mødtes for flere år siden.
Hvad betyder et par år?
De betyder desværre ret meget.
Lwaxana, jeg er på vej hjem nu. For at dø.
Kaptajnens log, stjernedato 44812,6:
Vi er vendt tilbage til Kaelon 2 og har kaldt minister B'tardat.
Temperaturen var stabil under eksperimentet. Et stort fremskridt.
Nu leder vi efter en funktionsfejl.
Hvis vi løser problemet, går næste test måske bedre.
Doktor Timicin har adgang til al vores udrustning.
Et meget generøst tilbud, men Timicin har forpligtelser her.
Det tager tid at finde en afløser.
- Vi bliver her gerne et stykke tid. - Det behøves ikke. Vi kontakter Dem.
Vi venter, at Timicin vender tilbage snarest. Mange tak.
Kom ind.
Ved I, at det folk er mordere?
Næsten, i hvert fald.
Når man bliver 60 der, hvilket Timicin snart gør...
...forventes man at begå selvmord. - Data?
Folket på Kaelon 2 er isolationister. Vi ved ikke meget om deres skikke.
Jeg ved det, for Timicin sagde det. Han skal sidde med sine venner-
- og hyldes og fejres, og så skal han tage sit liv. Det er jo barbarisk!
Det kaldes Resolutionen. Du må ikke lade ham rejse, Jean-Luc.
- Jeg har ikke noget valg. - Hørte du ikke, hvad jeg sagde?
Han skal begå selvmord. Det kan du da ikke bare ignorere?
Lwaxana, uanset hvad jeg mener, har jeg ingen ret til at gribe ind.
Men det skal du. I en sådan situation skal du gribe ind.
Du må tage ned og tale med dem. Åbne deres øjne, oplyse dem.
Første Direktiv forbyder os at påvirke deres samfundsorden.
Det er ikke mit første direktiv.
Computer, hvor er rådgiver Troi?
Hvorfor må jeg ikke tage derned? Er jeg fange her?
- Mor, hvad laver du? - Jeg ved ikke, hvad jeg skal gøre.
Det gør jeg. Jeg er betazoidisk ambassadør. Jeg skal vise dem.
Se nu at få mig sendt derned!
- Han må ikke. Han har sine ordrer. - Hans ordrer gælder ikke mig.
- Nej. De gælder for ham. - Vær ikke nedladende mod mig, tak.
De vil have, at Timicin skal dø, blot fordi han er 60.
60 er da ingen alder.
Jeg har noget, jeg skal ordne.
Kom, så sætter vi os.
Undskyld. Jeg ved ikke, hvad der gik af mig. Jeg er ked af det.
- Lad være med det. - Jeg græder. Det gør jeg aldrig.
Du græd, da far døde.
- Husker du det? - Naturligvis. Vi græd begge.
Men det her er vel ikke det samme?
- Hvad tror du? - Jeg ved det ikke.
Jeg kan ikke acceptere, at skæbnen bragte os sammen-
- blot for at tage ham fra mig.
Han er jo ikke syg. Han er ikke kommet til skade.
Han skal bare dø. Og det er der ingen grund til.
Hans samfund har bestemt, at han er for gammel-
- og så smider de ham væk.
Som om hans liv havde mistet både værdi og mening.
I din alder forstår man ikke sådan noget, men...
Men i min føler man sig af og til meget træt.
Og bange.
Du føler dig meget sårbar. Og meget dødelig.
Men jeg kender dig, mor. Tro mig:
Du bliver ikke nogen levende død.
Kom ind.
Jeg har studeret testrapporterne. Jeg forstår ikke, hvad der gik galt.
Jeg troede, at jeg havde taget alt i betragtning.
Konvektionsmønstrene...
Protonreaktionerne, neutrinoantallet...
Du er virkelig en venlig kvinde.
Nej, jeg er en hadefuld kvinde.
Jeg hader det, du skal gøre. Og jeg hader dig, fordi du gør det.
Sådan er min verden. Kan du ikke acceptere det?
Det gør jeg aldrig.
- Hvor længe har du siddet her? - Ved det ikke. Et minut, en time.
- Lwaxana... - Vil du have lidt te?
Jeg vil forklare.
Jeg vil gerne have, du forstår.
For 2.000 år siden havde vi ingen Resolution.
Vi var ligeglade med de gamle.
Folk blev gamle og syge. De blev invalide.
Hvis deres familier ikke kunne passe dem, kom de på specielle hjem.
Der måtte de sidde ensomme og vente på døden, måske i flere år.
Engang betød de noget.
Nu var de tvunget til at leve videre, skønt de intet betød længere.
De vidste, at de var helt afhængige-
- af yngre menneskers velvilje.
Så onde er vi ikke længere.
Nej, I tager jo bare livet af dem.
Det er en hyldest til livet. Vi dør med værdighed.
En hyldest til livet. Det lyder vel nok ædelt.
I fjerner problemet ved at fjerne folk.
Det lyder måske sådan, men det er en overgangsperiode.
En generation overlader ansvaret til den næste.
Og ansvaret for at passe de gamle?
Det er en forfærdelig byrde for børnene.
Vi opfostrer dem, passer dem, beskytter dem mod alt ondt.
- Senere må de tage sig af os. - Ingen forældre bør forvente...
...at få betalt den kærlighed, de giver deres børn.
Oskoider.
- Hvad er det? - En betazoidisk delikatesse.
- Det ser interessant ud. - Du bør smage dem, mens du lever.
- Hvorfor 60 og ikke 62 eller 58? - Vi må vælge en rimelig alder.
Men den er jo ikke rimelig. Ikke i dit tilfælde. Du er kernesund.
Og jeg vil tage afsked med mine kære, mens jeg stadig er det.
Så husker de mig som stærk.
Men det er jo helt urimeligt. Mange kan være aktive, når de er 80 år.
Andre bliver alvorligt syge, når de er 50. Skal de vente på at dø?
Det er retfærdigt med en standardalder for Resolutionen.
At bede familierne afgøre, når de gamle skal dø, det er hjerteløst.
Hvorfor ikke lade dem dø, når de dør?
- Lwaxana... - Du har et barnebarn, ikke?
- Jo. Han er næsten syv. - Har han ikke brug for sin morfar?
Ikke et svagt minde om en person, men noget levende, som elsker ham?
Var det ikke bedre?
Jeg var med til mine forældres Resolution, da deres tid var inde.
Det var smukt.
Det er en skik, jeg har levet med hele mit liv.
Kvinderne på Betazed bar før store parykker. I dem sad dyr i bur.
I begyndelsen var det en mode.
Siden blev det en skik og en tradition.
Men det var ubehageligt og ondt mod dyret.
En dag var der en modig kvinde, som sagde fra og nægtede at gå med paryk.
Snart var den skik borte.
Hun havde mod til at kæmpe for forandring.
Hun må have lignet dig.
Der er ingen med din erfaring-
- som kan redde planeten. Og de vil have, du begår selvmord?
Yngre forskere tager over. Mit arbejde lever videre.
Planeten har vel 30-40 år tilbage. Hvis de nu ikke klarer det uden dig?
Vil dit barnebarn så nå at blive 60 år?
Hold op. Min tid er inde, Lwaxana.
Og sådan er det bare.
I så fald forstår jeg ikke, hvorfor I prøver at redde jeres planet.
Lad den dø, hvis dens tid er inde.
Hvad er forskellen, Timicin?
Konvektionsgrænsen kobles ud.
Det gav en uventet kraftig gasturbulens. Hvorfor?
- Der var et højt overfladechok. - Det havde jeg forudset.
Jeg troede, jeg havde forudset alt.
Men stjernerne er nærmest levende.
De er helt uforudsigelige.
Det skulle ikke undre mig, om det her skyldtes...
Se her. 42 sekunder inde i testen stiger brint-alfastrålerne.
Også her.
Der må være sket en neutronmigration inden i stjernen.
- Ja, men dem kan vi ikke styre. - Men det er muligt, rent teoretisk.
Med udgangspunkt i testresultatet kan vi konstruere en ny datamodel-
- af en stjernes energidynamik.
Så kan vi teste et nyt detonationsprogram.
Jeg ved, at det kan fungere. Det er et spørgsmål om tid.
Kun et spørgsmål om tid.
Kom ind.
Timicin, så er det tid til at tage af sted.
Kaptajn, jeg kommer for at bede om...
...asyl om bord på Enterprise.
Jeg fatter det ikke. Hvorfor behøver du asyl?
- Jeg fylder 60 om 4 dage. - Din Resolution bliver forberedt nu.
Jeg synes, det er på tide, at vores folk ændrer Resolutionen.
- Tvinger de dig til at gøre det her? - Nej, men de har måske påvirket mig.
Vi har kun vist, hvad vi gør. Timicin har selv besluttet sig.
En mand af Timicins værdighed kan ikke selv forkaste sin egen kultur.
Ingen er så godt inde i det som jeg. Der er kommet nye teorier.
Jeg kan udføre prøverne dobbelt så hurtigt som nogen anden.
Andre begyndte arbejdet, andre må afslutte det. Sådan er det.
To kaeloniske krigsskibe er på vej mod os.
Forstået. Vi er her for at hjælpe.
Vi har fået nok af Deres hjælp. Giv os Timicin og tag væk herfra.
Prøver De at tage herfra med Timicin, bliver De beskudt.
B'tardat, der er ingen grund...
Nu går alt galt. Jeg har klaret det her dårligt.
De havde gode hensigter. Hvad skulle De ellers have gjort?
Jeg kunne have ladet det ligge. Jeg kunne være taget hjem.
Hvad synes De? Har jeg gjort det rette?
Det er kun Dem selv, der kan besvare det spørgsmål.
Lwaxana synes... at jeg skal føre en opstand.
Jeg er blot forsker. Bare jeg havde hendes styrke.
Hun er en meget bestemt kvinde, ikke?
Jo, meget.
- Nogen beskeder? - Nej.
Krigsskibene indtager kampposition. De er inden for skudvidde.
- Fuldt beredskab. Gå til Deres rum. - Ingen blodsudgydelse for min skyld.
- Nej. Det er bedst, at vi går nu. - Ja. Jeg forstår.
Worf, find ud af, hvor farlige de er for os.
Vi må sende min nye analyse over straks.
- Hvis de ser mine resultater... - De vil ikke se Deres rapporter.
Det skal de. Hvis computerne kan forbindes.
De har afkoblet computeren.
Hvorfor svarer de ikke?
Vil I ikke engang have min løsning?
Fordi jeg ikke afslutter mit liv, afslutter de mit arbejde.
Jeg er en større trussel mod min verden end en døende sol.
Jean-Luc kan sikkert klare det her.
Nej. Det her fører ikke til forandring.
- Vær ikke dum. - Jeg er ikke dum!
Lwaxana, jeg vil leve. I dig ser jeg, hvor meget jeg har at leve for.
Du får mig til at se, at mit liv har værdi.
Jeg kan være et forbillede for mit folk. Jeg kan afslutte mit arbejde.
Men at opdage disse nye ønsker og ikke kunne gøre noget ved dem-
- ikke kunne afslutte mit arbejde...
De vil forstå, hvad du siger.
Hvem skal høre det på flere lysårs afstand? Hvor skal jeg tage hen?
Jeg har ingen verden længere. Jeg kan ikke tage hjem.
Dr Timicin, De har fået besøg.
- B'tardat? - Nej, det er Deres datter.
Dara. Dette er Lwaxana Troi. Hun har været min vært og min ven.
Jeg har glædet mig til at møde dig.
- Du kan tale frit. - Jaså.
Kom hjem, far. Det her er forkert.
Jeg har så meget arbejde, jeg skal udføre.
Det har intet med sagen at gøre.
Din fars arbejde kan redde jeres verden. Det betyder vel noget?
Jeg tænker kun på dig nu. Dit arbejde er slut. Nu skal du hvile.
Du føler dig måske anderledes, når du nærmer dig 60.
Resolutionen er vigtig, sagde min far.
Hvordan fik De ham til at opgive den?
- Det er et obskønt ritual. - Kritiserer De min kultur?
Kære Dara...
Hvor vil du tage hen?
Det ved jeg ikke.
Og hvor vil du dø?
Det er forfærdeligt, at du skal hvile i en anden verden.
At du ikke skal hvile ved siden af min mor.
At jeg ikke skal hvile hos dig, når min Resolution kommer.
Jeg er ked af det. Jeg forstår ikke, hvordan du kan leve-
- når hver dag er en hån mod alt, hvad vi tror på.
Far, jeg elsker dig.
Men jeg skammer mig.
Jeg vil gerne være alene.
Pludselig er jeg ikke så selvsikker.
Jeg er ikke vant til at have det sådan.
- Det føles ikke spor rart. - Ikke at være selvsikker?
Jeg har haft et rigt liv.
Nu og da har det været lidt rigeligt.
Men jeg kan lide at leve. Nu spørger jeg mig selv:
Var det forkert at opmuntre Timicin til at vælge livet?
Du var ærlig mod ham. Det var du nødt til.
Jeg vil måske bare have hans selskab.
Vel vil du så. Men du gjorde det for hans skyld.
Gjorde jeg? Og hvordan har det påvirket ham?
Han er som en mand, som har mistet sin tro.
Jeg tænkte ikke på, hvor rodfæstet den Resolution er.
Ritualer giver struktur til et samfund.
Gode ritualer såvel som dårlige.
- Det her er et dårligt et. - Synes du, ja.
Det burde alle relativt intelligente midaldrende synes.
Men det gør de desværre ikke.
- Vi ses senere, mor. - Tak.
Du rejser tilbage.
Tror du på, at jeg elsker dig?
For det gør jeg.
Men hvis det skal være min eneste grund til fortsat at leve...
- Det er ikke nok. - Næsten. Men ikke helt.
Jeg kan ikke være så selvisk, Lwaxana.
Jeg er ikke den rette til at føre opstanden.
Jeg beder om forladelse for den uro, jeg har forårsaget.
Jeg håber virkelig ikke, De vender tilbage af diplomatiske grunde.
Det drejer sig om meget mere end det.
Jeg ønsker Dem og Deres folk alt godt.
Vi kommer nok til at bede om hjælp igen.
Hvis De vil vente nogle minutter...
Nej. Vi har allerede sagt farvel.
Det er skik, at jeres kære er med ved Resolutionen, ikke?
- Du behøver ikke gøre det her. - Jo, jeg gør.
Anmoder om tilladelse til at forlade skibet. Jeg laver ingen ballade.
Tilladelse givet.
Vi er klar, O'Brien.